1990-1994 förde apartheidregimen ett hemligt krig-
-mot Nelson Mandelas ANC och partiets anhängare.
I kriget fann regimen en mäktig allians:
Inkatha-rörelsens tusentals zulukrigare.
18 APRIL 1994
Jag har glädjen att idag ha besök-
-av den prisbelönta fotojournalisten Kevin Carter.
Vi har läst om bang bang-klubben. Finns det verkligen en sån klubb?
Det är ett namn, nästan ett skämt.
Vissa kallade oss det och vi åker ut på jobb ihop.
Så vi håller alltid ihop. Ju fler, desto säkrare.
- Konkurrerar ni sinsemellan? Jadå.
Alla vill komma hem med den bästa bilden.
Vad tycker du gör en bild fantastisk?
Kevin?
EFTER EN SANN HISTORIA
FYRA ÅR TIDIGARE
Soweto-bor säger att Inkatha-män tidigt i morse-
-angrep delar av Soweto kända för sina ANC-sympatier.
Beväpnade med knivar och spjut och med sina röda huvudbindlar-
-gick de in i flera bostadsområden...
- Ut ur min jävla bild. - Förlåt
- Vem är du? - Greg Marinovich.
- Kevin Carter. - Trevligt
- Vilka jobbar du åt? - Jag är frilans.
- Är vi klara här? - Det ser så ut.
Strunta i honom. Chefsfotograf på Star.
- Han är sur för att han missade allt. - Kevin, är du klar?
Jag kommer!
Skippa teleobjektivet. Det här ser bara bra ut på nära håll.
- Lycka till. - Tack, hördu.
Hej-
- Varför dödade de honom? - De behöver inget skäl.
Vi är ANC och de är lnkatha - zuluer.
Tack.
- Vart ska du? - Jag ska prata med dem i lägret.
- Det är en genväg till himlen. - Jag vill se det med egna ögon.
Vad betyder det?
Jag säger åt dem vad som hände med dig.
ARBETARLÄGRET NANCEFIELD SOWETO
Goddag.
- Goddag. - Vad vill du här?
Jag är press.
Snälla. Jag är fotograf.
Jag vill bara prata.
- Varför är du här? - Jag är fotograf.
Jag vill bara ta lite bilder.
- Sätt dig. - Tack.
Drick, drick.
Vad ska du göra med bilderna på oss?
Jag vill berätta lnkathas version.
Varför gör du inte som andra journalister?
Gå in i kåkstaden och prata med de kloka i ANC.
Nej, jag vill höra er version.
Vad hände idag?
Du måste lyssna. Jag vill att du förstår.
Du förstår, vi kommer hit av ett skäl.
Av ett enda skäl. För att arbeta.
Och kamraterna, Mandelas killar, säger att vi inte ska gå till arbetet.
De säger att vi måste delta i strejken.
Men om vi får sparken från våra jobb då?
Ger de oss pengar att försörja våra barn med?
Ger de oss pengar att försörja våra familjer hemma med?
Min bror stoppades av en kamrat.
Han kom från affären och hade påsen full av mat.
De sa åt honom att det var bojkott så han borde inte köpa mat.
Vet du vad de gjorde sen?
De tvingade honom att dricka matolja och paraffin-
-och tryckte också in tvättmedel i munnen på honom.
Vad är det här för ställe-
-där barnen säger åt de äldste vad de ska göra?
Vad är det för ställe där barn inte lyder sina föräldrar?
I dag gav vi dem en nyttig läxa.
Nej-
- Vad händer? - Han är fiende.
- Han har skjutit på alla. - Jag hörde inga skott.
Det är inga problem.
Han är inte zulu. Han är xhosa som Mandela.
Han förtjänar att dö.
Hej då, min vän.
Hördu! Plåta oss.
- Jag söker fotoredaktionen. - Det är där inne.
Ursäkta. Jag söker fotoredaktören.
Jag är Robin Comley, bildredaktör.
Min nye vän. Tjena.
- Vad vill du? - Jag har bilder från lägret.
- Du menar inte inifrån? - Jo, inifrån.
- Menar du allvar? - Du måste vara galen.
Vi tittar på dem. - Ken, visa honom mörkrummet.
Kom.
Han gick in.
- De är fantastiska. - Absolut.
Jag kan inte använda dem. Läsarna sätter frukosten i halsen.
- Ska du aldrig nånsin våga? - Vi kan använda den och den.
- Man får inte såna bilder varje dag. - Kanske. Visa mig en layout.
Kompositionen är svag. Hälften av dem är ur fokus.
Kev?
- Greg, har du en portfolio? - Visst
- Var kom du in? - Jag följde efter dem.
Stoppade nån dig?
Jag trodde de skulle döda mig, men jag kunde plåta för det mesta.
Jag plåtade gamla ritualer. Det där är en omskärelseceremoni.
- Du tar färgbilder också, va? - Ja, men det är inte f/64-gruppen.
Han menar att våra motiv inte står stilla.
Men jag gillar det här. Det är inte dåligt.
Jag sticker nu.
Det är bäst att vi kommer tidigt. Då kan alla andra ta sovmorgon.
Vi ses där.
Hej då, Robin.
- Joao Silva. - Trevligt
Ja du...
- Jag sa åt dig att gå nära, va? - Det gjorde du.
Bra gjort.
- Jag har inte plånboken på mig... - Jag tar det, Kev.
- Fick jag precis jobb? - Nej, bara Ken och Kevin har heltid.
Men du får samma villkor som Joao. När du jobbar åt oss får du dagslön.
Du får lika mycket oavsett om vi använder bilderna.
Sälj det vi inte vill ha till AP och Reuters och tjäna bra.
Här. Det är för dagens bilder.
Jävlar.
- Varför gick du ut dit i dag? - För att det skrämde mig.
Gör du alltid saker bara för att de skrämmer dig?
Inte alltid, men ibland.
- Får jag bjuda dig på middag? - Har du råd med det?
Nu har jag råd.
Den här gången bjuder jag dig. Köp en bättre kamera för pengarna.
Jag måste vara på redaktionen om 40 minuter.
- Varför köper du inte en ny rem? - För att det är läder.
- Den nye. - Tjena.
- Nya grejer? - Ja.
Är du beredd på att ha kul? Vänta.
Det skyddar...
...matningsmekanismen i botten.
Nu får du mer när du säljer den.
- Tjena, Greg. Fin kamera. - Tack.
- Vad säger väderprognosen? -2000 Inkatha-krigare 2 km härifrån.
Tungt beväpnade, på väg mot kamraterna. Kom.
- Är det en polisradio? - Ja.
Din värsting. Om polisen tar oss med den sätter de oss i finkan.
Om de stoppar oss är det den nyes.
- Det är där nere. Precis där. - Vad har vi här?
- Det här är roligt. - Bara le och var lugn.
Press i arbete.
Press.
Press i arbete.
- Press, press. - De använder muti.
De tror att det gör dem osårbara.
Där är de.
Fan. Här kommer de.
Ställ bilen till höger.
- Är du beredd? - Ja.
Säkert? - Ja.
Titta på honom. Allt handlar om att läsa ögonblicket.
Titta på honom, han är bäst.
Han jobbar alltid utifrån och in.
Och när höjdpunkten kommer...
...så är man där.
Det är vackert.
Sen tar man en tom bildruta. Det visar att det är ens bästa bild.
Vi går och hittar vår bästa bild.
Det är militärens R1.
- Var får de vapnen ifrån? - Det spelar ingen roll.
Ta bara en bild.
Mutin funkar inte så bra idag.
De tror ändå att det funkar. Fast inte för dem.
Kom.
Kan du inte åtminstone spela rädd?
ETT INBÖRDESKRIG ÄR INTE AVKOPPLANDE
Fräckt.
Vi tar en öl.
Joao!
- Jag heter Viv. Du måste vara Greg. - Ja. Hej.
Så du beslutade att slå dig ihop med de här dårarna?
- Ken! - Du ska hälsa på nån.
- Det är alltså ynglingen. - Det här är Alf Khumalo.
Det är en ära. Jag är förtrogen med era bilder.
- Hur går det med vår store hövding? - Du ska väl inte kalla mig rasist?
Du är ung och kommer över det.
Ken, ska ännu en vit fotograf tjäna pengar på afrikaners blod?
Sonny, lugn.
Låt honom vara.
Jag är för törstig för att käfta. Jag lovade honom en öl.
Alf, Sonny, Thoko. Vi ses sen.
- Välkommen, Greg. - Tack.
Två öl, tack.
Vad var det där om?
Det är mycket svårare om man är svartfotograf.
Stöder du Inkatha vill ANC döda dig.
Om du är ANC vill Inkatha döda dig.
Nån vill alltid döda en, vem man än stöder.
Men du har tur för du är vit.
Som du har visat så kan du gå överallt.
Lektionen är slut. Drick.
- Skål - Skål
- Du är Ken Oosterbroek, va? - Ja,
Det här är Greg. - Greg, Sam.
Det är Kevins.
- De är jättebra. - Ja. Kom och titta.
Jag kallar det vårt hemliga krig.
De här bilderna ska jag använda.
Tre av dem är dina.
Jävlar.
- Du borde använda den med. - Bort med händerna.
- Och...den där. - Sluta.
- De låter dig aldrig trycka dem. - De måste.
De kommer på alla förstasidor
Vi ser ut som idioter utan dem.
Vi vet inte vad regeringen gör.
Vi vet inte vad vi kan komma undan med.
Vill du se vad du kan komma undan med?
Du är en jävla bråkmakare, vet du det?
- Är jag det? - Ja.
Jag polar inte med fotografer.
Ni har hemska arbetstider. Ni dricker för mycket.
Och ni är galna.
- Är vi? - Ja.
Sen är det lite dåliga grejer också.
Kom.
Inte mycket att rapportera, mer än vrede och smärta-
-och tanken: "Var är utvägen? Hur tar vi oss ur den här röran?"
Jäkligt lite dagsljus i dagsljuset, om ni förstår.
Men i kväll, mina vänner...
...i kväll står månen högt.
Jag ser det nya seklet komma mot oss.
Och det låter...
...så här.
Säg inget till nån om det här.
Hon vet vad hon gör. Det varpå tiden.
Jag trodde alltid att det skulle bli jag.
Kev, det skulle aldrig bli du.
- Men Robin och den nye? - Ja, den nye.
Tjena.
- Vad? - Sex med Robin.
- Du släpps in i klubben och... - Jag vet inte vad ni pratar om.
SYDAFRIKA I KRIG
Är du galen? Det sitter snutar i bilen.
De vågar inte komma ut.
Tro mig.
Jisses! Det är marijuana! Där nere vid hjulet.
Du därute! Hallå! Släck jointen!
En kille därute röker en joint!
Såg ni...
...min show i går?
Varenda jävla bild.
Varenda en.
- Perfekta, varenda en. - Kevin, sover du nånsin?
Kan ni fatta det?
Kev, tyst.
Skuggan
- Jävlar. - Vad är det?
Jag fick för mig att han levde.
Han är död. Bara en dödsryckning.
Kev, om du har bilden, fortsätt.
- Vem är han? - Inkatha.
Säkert? - Han är zulu.
- Men hur vet ni att han är lnkatha? - Vi är säkra.
Sluta!
- Sluta ta bilder. - När ni slutar döda honom.
Tänk om han är oskyldig.
Det blir en varning till de nästa.
Greg, bakom dig!
Greg! Stick därifrån!
Hm.
Han brinner, han brinner.
Så jag sprang efter honom.
Solen var rakt bakom honom.
Jag hann inte kolla min mätare, så jag tryckte på knappen.
Jag tänkte bara "f/5,6".
Jag började komponera nästa bild.
Då sprang en man fram med en stor jävla kniv-
-och högg honom i huvudet.
Du skakar.
Jag fick åtminstone bilderna.
Du vet att vi inte kan använda dem. De är för brutala.
- Vad fan gör jag därute då? - Det var inte mitt beslut.
Där är han, den lille jäveln.
Det gick vilt till därute i dag.
- Säg det till honom. - Jag skickade dina bilder till AP.
London vill ha varje bild som du tog i dag.
Dina bilder kommer ut i hela världen.
- Ni skojar. - Pengar! Pengar!
Greg, du lyckades!
Robin Comley!
Robin Comley! Är hon här?
- Ja, Jag är Robin. - Jag söker Greg Marinovich.
- Vad vill du honom? - Han har fotograferat ett brott.
- Jag vill ha honom och negativen. - Greg är frilansare.
Vi använde inte just den bilden och kan nog inte hjälpa dig.
En man blev brutalt mördad.
Vi ska ha bilderna och identifiera mördarna.
Enligt stämningen måste Marinovich vittna, annars blir han gripen.
Du måste kvittera mottagandet.
Se till att han färden.
- Jävlar, - Vi måste säga att vi har sett dig.
Är du okej? Vad ska du göra?
Jag gillar inte det de gjorde, men jag hjälper fan inte snuten.
Ge dem bilderna. Varför leka hjälte?
Det finns bara ett skäl att låta bli.
Ger han dem bilderna och vittnar-
-är vi dan efter i varje kåkstad och på varje gata mål för dem.
Då har vi valt sida.
Du borde gå under jorden ett tag.
Hej-
Kom på telexen för tio minuter sen. Det är ett Puliizer.
- Du skojar. - Nej.
De kan inte gripa honom nu. För mycket publicitet.
Vet du var han är? Vad väntar du på? Ring honom.
En till för Gregs Pulitzerpris!
Kom igen, Kev!
Kev, Kev, Kev!
Tack. Kan jag...säga ett par ord?
Hallå! Jag vill bara säga ett par ord.
Jag heter Ronald Graham och jag är Stars chefredaktör.
Jag vill bara foga min stämma till hyllningskören för Greg.
Att få ett Pulitzerpris är stort.
Vi är jättestolta över Greg.
Även om det inte var vi som publicerade bilden först.
- Hoppsan Vårt misstag. - Ditt misstag.
Men vi är nog förlåtna, för Greg är här nu.
När du for till New York för att ta emot priset-
-trodde vi inte du skulle komma hem. Men här är du.
Jag var tvungen att komma. Det finns inget bang bang där.
Grattis. Det är välförtjänt.
- Grattis, Greg. Det var fantastiskt. - Tack för det.
Fan ta dig och ditt pris! Din jävla bild är överallt.
Regeringen utnyttjar den för att visa att vi djur inte klarar självstyre.
ANC säger att det är en vit mans bild tagen för att tjäna de vitas syften.
- Det är inte hans fel. - Tycker du det?
- Låt honom glädja sig åt priset. - Sonny, är det vad du tycker?
Strunta i honom, Greg.
- Är du okej? - Ja. Ja.
Jag drömmer hela tiden samma dröm.
- Och i drömmen dör jag. - Du har rökt en pipa för mycket.
Jag blir korsfäst.
Och ett stort jävla objektiv zoomar hela tiden in på mig.
Det är bara en dröm, Kev.
Jag vaknar gallskrikande.
Kev, vad ska jag säga?
Jag vet inte.
Du kanske behöver gå till doktorn.
- Du tolkar in allt, va? - Ja.
- Vi går. - Nu?
Okej. Vi ska gå nu. Hej då.
Han visste inte vad det var. De fick förklara vad Pulitzer var.
Ren jävla tur. Fråga mig, Ken, så säger jag det. Ren jävla tur.
Ja, Jimmy...
Om du hade turen att stå tre meter från en brinnande man-
-och en halv meter från en man med en kniv-
-som hugger mot din nacke.
Då hade du haft ögat klistrat mot sökaren, va?
Och kollat din bländare för att kunna plåta eld, va?
Nästa gång du har sån tur-
-kommer du till mig.
Då kan vi prata om huruvida Greg Marinovich förtjänar Pulizerpriset.
Jag sa det bara.
Det var en jättetrevlig kväll. Ronalds tal överraskade mig.
Det väntade jag inte av honom.
Greg"-
Lugna dig-
Greg, lugna ner dig. Sluta!
- Vad är det med dig? - Ingenting.
Det verkar inte som ingenting.
Förlåt.
Det är helt jävla sjukt.
Jag får ett pris och ANC anklagar mig för att vara statsspion.
Jag hatar dem alla.
Hela högen. Inkatha, kamraterna, det här stället.
- Jag hatar fan allt! - Greg...
Det är okej.
Hej. Jag heter Kevin.
- Jag vet vem du är. - Gör du? Jävlar.
Inte ens mamma vet vem jag är.
- Du är en av de där fotograferna. - Ja, det är jag.
- Jag tycker jättebra om dina bilder. - Tack.
- Är du journalist? - Nej, jag är lärare.
Lärare?
Mina polare och jag ska ha grillfest på söndag.
Vill du komma?
Dina vänner är hjärtligt välkomna att också komma...
Jag kommer gärna.
Här.
Nu provar vi igen.
- Skål - Skål
Greg, det är en fantastisk bild.
Ja...de tär det.
Ibland funderar jag på att göra nåt annat.
- Jag vet inte om jag tror dig. - Jag vet inte om det var sant.
Är han din?
Jag kunde ha slaktat dig i morse.
- Jag gillar den här. - Hon håller ändå max en vecka.
Joao, skit ner dig.
Vad fan? - Ken, kom och kolla.
Vi har gjort en layout på en artikel om er.
- Ni kommer älska den. - Tryck inte det.
- Va? - Vi är inga jävla paparazzi!
- Det är ni. - Vi är inga hyenor!
- Det är en positiv artikel om er. - Stryk det, annars får du stryk.
- Han har rätt. Stryk det. - Okej, okej.
Men klubben då?
- Bang bang-klubben? - Det är så jävla kasst.
Nej, klubb är okej. Kör det.
- Sam, kan du hämta tallrikarna? - Jag ska.
Hej då, allihop. Tack, Sam.
- Hej då, Viv. - Hej då.
Ursäkta. God kväll.
Jag heter Abdul Shareef. Jag är också fotograf.
Hur blir jag medlem i bang bang-klubben?
- Säg till honom att den är full. - Det finns ingen klubb.
Vet du var Macho Chicken ligger?
- Ja, jag hittar dit. - Kom dit en morgon så får vi se.
Tack.
- Du var snäll mot honom. - För ett kort tag sen var jag han.
- God morgon. - Tjena.
Varför är alla journalister här?
De har varit här varje morgon i en vecka nu och väntat.
Folk har ringt mig om bang bang-klubb-skiten.
En fransos i Paris ville veta hur han blir medlem.
- Va? - Äh fan?
- Hej. - Vem är han?
Abdul. Jag sa att han fick åka med.
Greg plockar upp smågrabbar.
- Kevin. - Abdul. Kul att träffas.
Vad i helvete?
Följer de efter oss in? Så fan heller.
Jävla as! Ni gör mig spyfärdig! Hitta er egen jävla bang bang!
- Vilka mer har du visat hit? - Inga,
- Hur många berättade du för? - Det är inte hans fel.
- De följde efter oss hit. - Okej,
Greg. Titta därnere.
- Ner, ner! Zuluema är där! - De skjuter inte.
De haren krypskytt med ljuddämpare. Ner!
Fan!
- Jävlar! - Är han död?
- Hur fan ska jag veta det? - Jag tror att han andas.
- Fan! Jag lät honom följa med. - Han ville följa med.
- Det här upplever vi varje dag. - Ta in honom i bilen.
- Än i bilen! - Jag tar dörren!
- Akta, akta, akta! - Kom igen!
Kör!
Fortare, Joao.
Kom igen, hördu.
Stanna hos oss. Kom igen.
Ja? Kevin? Ja, jag känner honom.
Vad är han? Fan. Okej, jag kommer.
Han jobbar åt oss.
Var det allt?
Vi ställde din borgen. Är du okej?
Vad fan hände?
- Jag hade sönder min skjorta. Fan. - Kom,
Ni vet hur jag skulle plåta grejen-
-med Mandela på hotellet, va?
Då blev det nåt fel på min bil och jag körde rätt in i ett träd.
Sen kom snuten och hittade min gömma.
- Ken, gör mig en tjänst. - Vad?
Jag behöver en bild på Mandela.
Du sa att du skulle plåta åt Star.
Va? Det är allt jag behöver, nåt...
Nej, inte nu igen. Mina bilder tillhör tidningen.
Jag var inte där.
Jag behöver bara en bild, nåt att ge dem.
- Fan färdig, Kev. Nej. - Ge honom bara en bild.
Okej. Men du måste skärpa dig. Förstår du det?
Jag lovar.
Lugna ner dig. Kevin... Kevin!
Snälla du. Det var inte mitt beslut.
Kevin...
Din kärring kickade mig. Och Ken stod och såg på.
Din jävel, du såg på!
Kevin...
Det var knarket.
Hör på, mina vänner.
Jag behöver bara pengar till flygbiljett och hotell.
Jag måste till Sudan med Joao.
Rök inte det där. Det är fullt av katthår.
Jag ska skärpa mig.
Jag måste ta mig samman. Jag måste sluta. Jag ska skärpa mig.
- Sa jag att Allie kastade ut mig? - Ja, du sa det.
Joao flyger först i morgon, så jag hinner.
Joao?
Visst. Varför inte?
Det är allt jag har.
Du får mer på flygplatsen.
Tack.
- Har de åkt? I morse.
Och du gav honom pengar?
Han var skitnöjd när vi satte honom på planet.
Det kanske gör honom gott.
Hallå? Ja, det är Greg.
Ja.
Såg du det?
Jättebra. Tack.
Tack.
- Vad gör du? - En Inkatha-attack i Boipatong.
Stället kryllar av beväpnade män. Vissa är vita och de har rånarluva.
Den här gången kanske jag kan ertappa polisen med nåt.
- Nej, du kan inte åka in dit själv. - Ken plåtar boxningsmatchen i Bop.
Det är viktigt att jag är där och jag ska dit
Jisses, Greg, du är inte klok. Ingen åker in i Boipatong på natten.
Du börjar bli som Kevin.
En jävla knarkare.
Jävlar!
- Jag följer med dig. - Robin...
Om det är säkert nog för dig...
- Kan du ladda den, Robs? - Javisst
Varsågod och sitt.
God kväll.
Tack för att ni släppte in oss i ett hem. Jag beklagar sorgen.
Det är viktigt att jag får veta vad som hände här.
De kom i bussar körda av vita.
Och jag hörde de vita.
De gav dem order "Prata inte, bara skjut."
Jag var här i min mammas hus. Min son var med mig.
Jag lämnade honom hos min mamma för att hämta min fru därhemma.
Jag började springa.
Och de sprang efter mig.
Och jag hörde de vita igen: "Ta honom! Ta honom!"
Jag sprang fortare och gömde mig bakom några buskar.
Och överallt runt omkring mig hörde jag dem döda människor.
Som när man dödar insekter och stampar ihjäl dem med fötterna.
När de hade åkt...
...sprang jag till mitt hus.
Jag hittade min fru.
Hon låg därute...
...på marken...
...och hennes tarmar hängde ut.
Hon frågade mig: "Var är lsaac?"
"Var är vår son?"
Jag sa att han var i säkerhet hos min mamma.
Hon sa: "Hämta honom till mig."
Så jag lämnade henne.
Jag kom hit för att hämta min son.
Och när jag hittade min son...
...var han död.
De visade ingen nåd.
Får jag se din son?
Han ligger i sovrummet.
Robs?
Ursäkta.
Det är för mörkt.
Kom.
Den syns i bilden.
Du rör dig för mycket.
Kan du luta in lite?
- Dumma, dumma... - Jag är snart klar.
Jag kan inte!
Man måste kanske vara så där för att göra det du gör.
Vara hur?
Man måste glömma att det är riktiga människor.
Jag kunde ingenting göra för nån av dem, utom att ta en bild.
Ingenting.
Vad begär du av mig, Robin?
Ingenting.
- Okej, Lämna mig då för fan ifred. - Visst,
FN:s MATSTATION BYN AYOD, SUDAN
Trist att höra om dig och Robin.
Jag förstår henne. Hur var det?
Hela resan var kass. Vi kom aldrig nära rebellerna.
Bara flugor och magra människor.
Vi kan få fullt upp här.
Efter massakern den natten vet jag inte om det blir val.
- Åh fan! - Vad kul för er då.
New York Times kör en Sudan-story. Har du nåt från er resa?
Jag har inte ett skit, inget.
Det kan finnas nåt på Kevins rulle. Han yrar om en bild från sista dan.
- Nånting? - Allt är skit.
Kolla på den här.
Jisses!
Fan.
Svältspöket hemsöker Afrika igen.
I södra Sudan har människor som fångats i evigt inbördeskrig...
inbördeskriget i Sudan hamnade i rampljuset-
-när en bild tagen av sydafrikanen Kevin Carter-
-kom på New York Times förstasida.
Bilden på en gam som smyger på en liten ficka fängslade världen.
- Kev. - Vänta.
Vakna. Kevin? Vakna, vakna nu.
- Nancy, här kommer han. - Joao.
Kev. Det är Nancy Buirski på New York Times.
Bra. - Nancy, det är Kevin. Jag behöver ett jobb.
Jag behöver pengar.
Din bild på flickan i Sudan har precis fått ett Pulitzerpris.
- De ska vräka mig. - Hörde du vad jag sa?
Du har precis fått Pulizerpriset.
- Va? - Du har precis fått Pulitzerpriset.
- Hör du mig? - Jävlar, Hör ni...
Nancy, säg till dem...
Säg det du precis sa till mig. - Jag har fått ett Pulitzerpris.
Kevin?
Jag visste när jag tog bilden att det var nåt alldeles extra.
- Har du ett namn på bilden? - Jag döper dem inte.
Men mina vänner kallade den "pippibilden".
Kevin, många av våra läsare har frågat om flickans öde.
- Öde? - Vad hände med flickan?
- Jag vet faktiskt inte. - Jagade du iväg gamen?
Ja, gamen, ja... Efter att jag hade tagit bilden...
- Men hjälpte du henne fysiskt? - Flickan?
- Inte fysiskt. - Lyfte du inte upp henne?
- Det är inte hans jobb. - Ska inte journalister hjälpa andra?
Jag säger inte att jag inte ska hjälpa.
- Min bild gjorde mer än så. - Varför räddade du henne inte?
Lät du henne dö i öknen?
Jag ser inget problem i mitt val. Jag åkte dit som fotograf.
- Jag tog en fantastisk bild. - Tycker du att du gjorde det rätta?
Varför räddade du inte flickan?
- Du vet inte vad som hände. - Varför lyfte du inte upp barnet?
- Varför sa du inte sanningen? - Jag sa sanningen.
- Nej, du ändrar historien varje gång. - Skit i det nu.
Det är en skitbra bild.
Greg!
- De hade rätt. - Vilka?
Allihop.
Alla som säger att det är vårt jobb att sitta där och se människor dö.
De har rätt.
- Det gäller inte mig. - Jo då.
Det sitter i din skalle, inte min.
Jag är inte ensam.
Sydafrikas regering och ANC är nu överens om att bestämma ett datum-
-för Sydafrikas första val för alla raser.
Men meddelandet stoppade inte våldet i Sydafrikas kåkstäder.
I ett försök att hejda våldet presenterades en ny fredsstyrka.
Den nationella fredsstyrkan var i kåkstaden för första gången-
-och kunde inte stoppa det massiva våldet.
Merparten av dagen gömde de sig under fordonen.
En sköts i benet av de sina.
- Hur är det i New York, Jim? - Det är bra
- När kom du? -l går.
Vad gör ni när det här slutar?
Om kriget slutar så är vi rökta.
Jag kan inte fotografera omskärelser igen.
För lite blod?
Jag är less på dagstidningar. Det blir tidskrifter nu.
Jag ska ha en aptitretare. Vill ni ha en omgång?
Time skickar ut honom i hela världen. Nordirland, Bosnien. Det är min dröm.
Hårt jobb. Här, Joao.
Jag ska på ANC-mötet i morgon. Vad säger ni?
Nej, det har kokat i Thokoza i några dar.
Då åker vi dit. Kan jag haka på?
Självklart. - Jim, du behöver inte fråga.
Skål.
18 APRIL 1994 EN VECKA FÖRE VALET
Jaha, Kevin... Vad tycker du gör en bild fantastisk?
Kevin?
Jag... Jag vet faktiskt inte.
Man tar bilden och ser vad man har sen.
Men kanske är en fantastisk bild-
-den som ställer en fråga. Det är inte bara ett skådespel, utan mer.
Och jag tror att min var så. Gregs också.
Man åker ut och ser hemska saker...
...onda saker. Och man vill göra nåt åt det.
Så man tar bilden som visar det.
Herrejävlar!
Men alla kommer inte att gilla det de ser.
Man måste förstå att de kan vilja skjuta budbäraren.
Du är medveten om kontroversen kring bilden med gamen och barnet-
-och många ställer många frågor.
Det kan vara svårt att svara på, men vet du vad som hände barnet?
Kevin?
- Vad flyr de från? - Jag vet inte.
Satan!
Greg, ge mig telefonen.
Robin, det är Ken. Vi är i Thokoza.
Det är massa vapen här. Det blir hektiskt.
Fredsbevararna vet inte vad de gör. Vi går in.
Se till att de använder bilderna.
Kom.
- Vad fan händer? - Än sen? Det är bang bang.
ARBETARLÄGRET MSHAYA'ZAFE
En skjuten man på andra sidan.
Se upp, Kev!
Ta bilden!
Ta den som en man, din mes. Jävla mes!
Fan färdig. Ta bilden själv.
Akta.
- Jisses! - Jag sa ju det.
- Vad händer? - Välkomna.
Vilka är törstiga? Vilka vill ha Cola?
- Jag går till kiosken därborta. - Om du ska gå, gå då.
Bli inte skjuten!
Idiot.
Hallå!
Är det nån här?
Två Cola, min vän.
Två rand.
Fan!
Greg, spring!
Spring!
Tack.
Vi ska nedkämpa krypskyttenästet. Vi rycker fram längs muren.
Så fort ni är runt hörnet, skjut.
Vi går med andra vågen. - Förstår du, Joao?
- Ska vi göra det här då?! - Ja.
Följ efter oss. Vi får understöd från Mamban. - Kör hit Mamban!
- Det hettar till. - Kör.
Stick, stick, stick! Ut med dig, ditt jävla as!
Din jävla skit, ut nu!
Stick, stick, stick!
Rör på er!
Jag är träffad!
- Skjut inte! - Eld upphör!
Släpp era vapen!
- En man till har träffats. - Ken har blivit träffad.
- Ligg stilla. - Ken är träffad.
Fan!
Var?
- Därinne. - Ken? Ken!
Joao?
- Sam... - Är han här?
Ken är död.
- Hej, Robs. - Hej.
Var är Ken?
- Är han okej? - Nej.
- Hej, du. - Hej.
Jag vill att alla ska gå.
Våldsutbrottet är illavarslande för Sydafrika nu i början-
-på en vecka med planerade lnkatha-demonstrationer.
Jag vill uttrycka min djupaste medkänsla-
-med Ken Oosterbroeks anhöriga.
Skål för Ken Oosterbroek!
- Förlåt - Jävla as.
- Du spillde ut min öl. - Jag sa förlåt.
Jävla as! Ska du ha stryk?
Jag har inte sagt det till dig, men jag fick ett erbjudande av AP.
De vill skicka mig till Afghanistan. Jag flyger dit nästa månad.
Det är det jag har drömt om.
Viv?
Gifter du dig med mig?
Jepp-
Fortfarande livat och glatt, va?
- Hur mår du? Bättre.
Verkligen...bättre, ja.
Jag har tänkt på oss.
Jag tror att jag ballade ur ett tag. Förlåt.
Jag tror att det är en yrkesrisk.
Några minuter in på onsdagen den 27 april 1994-
-vajade flaggan för frihet och jämlikhet för alla över Sydafrika.
Röstningsivern bland svarta i alla åldrar-
-överraskade de vita valorganisatörerna.
Miljontals fler röstsedlar trycktes och en fjärde valdag tilläts.
Inkathas sena intåg i valet gjorde att deras kandidater fick tillfogas.
Trots problemen förväntades det historiska valet godkännas.
Jag heter Kevin Carter.
Utan telefon, pengar till hyran-
-pengar till skulder, pengar.
Jag hemsöks av levande bilder av mord, lik, vrede och smärta.
Av mördarbödlar.
Av skjutglada dårar. 0fta poliser.
Jag gav mig av för att ansluta till Ken. Om jag har sån tur.
År 2000 blev Joao Silva fotograf åt New York Times.
Han har jobbat i Rwanda, Kroatien, Israel, Pakistan-
- Somalia, Sudan, Irak och Afghanistan.
Mellan jobben bor han i Johannesburg med sin fru Vivian och deras två barn.
Greg Marinovich har jobbat i Serbien, Israel, Västafrika och Angola.
Han skottskadades tre gånger till.
Han bor i Johannesburg med sin fru Leonie och deras två barn.
Han tar inte längre krigsbilder.
Text: Malin Åkerman Scandinavian Text Service 2011